PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Určitě, kamaráde? Bude to zábava.
Nechce se jim.
- Jim? - Jemu to tak dává smysl.
On s nimi vlastně nehýbe, ty věci to dělají samy.
Chtěl bys horkou čokoládu?
Takže mi chceš říct, že Kylo Ren by nechtěl sundat Lukův X-wing
právě teď a tady?
Protože kdybych byl Kylo Ren,
čekal bych těsně za dosahem radaru X-wingu,
a jakmile by Luke vyrazil hlídat galaxii,
přiletěl bych k němu, aby neměl na výběr.
Luke potřebuje pomoct.
Jsou přímo za mnou, míří na mě, nemůžu je setřást. Pomoc!
Aliance rebelů, kde jsi?
Proklínám tě. Ty teď taky musíš zemřít.
Ne, jdeme na souboj. Do nich Luku!
Děláš si srandu? Tohle začal před pár dny dělat sám od sebe?
Tohle je tak úžasný.
Dobře. Pozor!
Pokazil jsem to.
- To bylo boží! - Spadly kvůli mě.
Víš co? Superhrdinům pořád něco padá.
Stává se to, mají tvrdej chleba.
- Říkám si Myslipán, protože hýbu věcmi... - Silou mysli.
To je chytrý, líbí se mi to. Myslipán, to nikdo nepoužívá.
Možná bychom měli se všemi těmi superhrdiny zpomalit, nemyslíš?
Kvůli těm schopnostem ho málem přejelo auto.
Měli bychom prvně přijít na to, jak je ovládnout, než budeme přemýšlet o plášti.
Superhrdinové je moc nenosí.
O to ti nešlo.
Jde o to, že za to nemůže.
Budeš prostě muset pár let trénovat pod vedením zkušeného mentora.
- Chci, aby byl můj mentor Pat. - Vážně?
- Asi budu brečet. - Ano.
Ví všechno o superhrdinech, komiksech, sci-fi...
I skutečné vědě.
Když jsem chtěla pomoct, tohle jsem nemyslela.
Já vím a skutečně jsem tě poslouchal.
Ale každý superhrdina potřebuje tým.
- Supertým! - Supertým.
Pusť mě do vašeho supertýmu, Nicole.
Nikdy jsem v supertýmu nebyl.
Fajn.
- Ano! - Placák!
Supertým.
Číslo 103: Hodinář
Jsi v pořádku?
Je ti líp?
- Jsem rád, že to Pat ví. - Jo, já taky.
Dobře se vyspi
a zítra tvé superschopnosti dostaneme pod kontrolu.
Dobře.
Počkej! Rituál před spaním.
Já hloupá.
Kdy se budu moct vrátit do školy?
Až budeme mít jistotu, že si neublížíš. Nebo někomu jinému.
- Slibuješ? - Slibuju.
Počkej, uklidím to. Ty si sedni a odpočni si.
Jsi v pořádku?
Co se děje?
To nic.
Už je v pořádku.
To nic.
Jsi v pořádku.
- Pardon. - Ne, děláš si srandu? Chci říct...
Pořád se třesu, jak byl před tím autem.
A tys na to byla úplně sama?
Přemýšlel jsem, že bych ho vzal do BIONY,
nechal ho vyřádit na simulátoru bouřek a naměřil bych nějaká data, co dokáže.
Ne, zůstane doma, dokud se to neuklidní.
- Vůbec nevím, o co tady jde. - Dobře.
Je to jako mít zase batole,
ale místo malých krůčků může pohledem způsobit bouračku.
To vážně udělal?
- Ne. - Ne, jistěže ne. Jasně.
No...
tady jsi to celkem před jeho schopnostmi zabezpečila.
Nechci, aby si ublížil, nebo skončil na YouTube.
To ne, vrtulníky se speciálními jednotkami tady určitě nechceš.
- Jen žertuju, to... - Ne, nežertovals.
Jak dlouho myslíš, že ho tady můžeš schovávat?
Už nebyl dva dny ve škole, já musím zpátky do práce.
A on jen chce být mezi ostatními dětmi a být normální.
Jo, on jen...
potřebuje trochu kontroly.
Možná... počkej.
Možná kdyby měl nějaký nástroj, který by mu pomohl soustředit jeho schopnosti.
Víš, tak jako Green Lanternův prsten?
Nebo Thorovo kladivo, nebo Kyklopovy brýle.
Ty věci nejsou skutečné.
Ani být nemusí.
Hledáš nástroj, který mu pomůže soustředit se,
aby jeho podvědomí dělalo to, co chceš.
Takže by měl všude nosit veliké kladivo?
Ne, víš... třeba kouzelné pírko. Cokoliv.
Je jedno, co to bude, hlavní je, aby tomu Dion věřil.
Máš něco takového?
MARK – KANCELÁŘ
BIONA
Dione.
To nic, zlato. Jen to zvedni.
Chci ti něco ukázat.
- Mám průšvih? - Ne.
Mám něco, co se ti bude líbit.
- To jsou tátovy hodinky. - Jo.
Chceš si je podržet?
Jsou těžký.
Jo, je to slušnej kousek.
Víš, proč si je táta bral s sebou na všechny svoje cesty?
Protože nejsou obyčejné.
Jak to myslíš?
Byly navržené tak, aby ten, kdo je nosí, zůstal v klidu.
Takže když byl tvůj táta uprostřed opravdu velké bouře,
pomohly mu zůstat v klidu a soustředit se.
Proč ho nezachránily?
Protože je neměl na sobě.
Jedna z ručiček nefungovala a musel je nechat opravit.
Ochránily by ho.
Teď můžou ochránit tebe.
Chceš je vyzkoušet?
To je ono.
No jo.
Moje schopnosti jsou určitě víc pod kontrolou.
- Jo? - Jo.
- To je super, zlato. - Můžu zpátky do školy?
Ne, dokud se nepostavíš své poslední výzvě.
MILOVANÉ LASKOMINKY
To zvládneš, zlato.
Buď silnější než Twix. Soustřeď se, ano?
Co je důležitější? Twixka nebo jít zpátky do školy?
Dokázals to.
- Jseš v pohodě? - Asi jo.
Chceš tady ještě něco?
Ne víc než Twixku.
Dobře. Teď zkusíme odejít.
- A určitě je máš pod kontrolou? - Určitě.
Kdyby se cokoli stalo, půjdeš přímo za ředitelem a zavoláš mi.
Jsem v pohodě, slibuju.
Musíš se nad vším zamyslet, než něco uděláš, dobře?
- Nesmíš ztratit kontrolu. - Mami.
Kouzelné hodinky nemůže nic rozhodit.
Přejete si?
Herman Beavers.
Nicole Warrenová, můj syn Dion je v této třídě.
Aha, jste noví.
Jo, přestěhovali jsme se sem a...
A ještě si nejste touhle novou školou stoprocentně jistá.
Chápu, nejste první nervózní rodič.
Jo, jsme tu teprv pár týdnů
a chci mít jistotu, že Dion zvládne přesun hladce.
Rád jakkoli pomůžu.
Ve staré škole jsem pomáhala, takže jsem ho viděla častěji.
Jestli tady chcete pomáhat, stačí říct.
A co dnes?
Musí se vyplnit formuláře pro úřad...
Tak jdeme.
Hned teď? Jo, dobře.
Co myslíte, že se stane, když budu dělat tohle?
Vypadají vám vlasy.
Vtipné, ale ne. Získáte statickou elektřinu.
A pomocí té elektřiny můžu udělat tohle.
Super.
Že jo?
Dalších pár měsíců budete každý pracovat na vlastním věděckém projektu.
Po dokončení ho představíte na školní výstavě.
Tohle je vaše příležitost dostat se do programu pro nadané.
- To je víc práce, ne? - Je to víc zábavy.
Děti v tomto programu se účastní konferencí, robotických soutěží.
Táta jednu vyhrál v osmé třídě.
Zajímá tě robotika, Dione?
Pěkný. Někdo další?
- Já. - Dobře.
- Já. - Já.
Jonathane? Ne? Budeme tě potřebovat.
Víte co? Podívejte se na tohle.
Před tisíci lety lidé mysleli, že ta červená koule na nebi
byl bůh války jménem Mars.
Vědci nás naučili, že je to planeta.
Pak tam poslali dálkově ovládaného robota.
- Hustý. - Pak jsme poslali dalšího robota.
V tuto chvíli jsou na Marsu jenom roboti.
Podle mě bychom se tam jet měli podívat,
než ti roboti dostanou nějaké zlé myšlenky.
Jo.
Chci, abyste si našli něco, co vás opravdu zajímá,
třeba jak porazit naše robotické vládce
a udělejte z toho projekt.
- Vyber si problém a vyřešte ho pomocí... - Vědy!
Vědy.
Udělejte skupiny.
- Pane učiteli? - Jo.
Já tu včera nebyl.
- Co to děláš? - Vybrala jsem si tě, když jsi tu nebyl.
- Co je to? - Tátovy hodinky.
Můj táta používá kalkulačku, ale tohle je mnohem lepší.
Co všechny ty rafičky dělají?
Něco vědeckého.
Použijeme je na náš projekt?
Jsou jen pro mě.
- Hej, Dione. Ty máš rád kouzla, že? - Jo.
- Něco ti ukážu. - Ty neumíš kouzlit.
Něco jsem se naučil. Dej mi hodinky a já ti to ukážu.
- Ne. - No tak, srabíku! Dej mi svoje hodinky.
Opatrně s nima, dobře?
Abrakadabra, alakazam,
ať ty hodinky zmizí z mých rukou.
- Dobře a teď je vrať. - Ne.
Nechal jsem je zmizet.
To není vtipný, vrať je.
To jsou tátovy hodinky, potřebuju je.
Vrať je.
Vrať mi je!
Rvačka! Rvačka!
Co se to děje?
- Cos mu udělal? - Ukradl mi hodinky.
Moje rameno.
- Tvoje hodinky? - Po tátovi.
- Ublížil ti? - Jo.
Bolí to.
Nevím, odkud jsi přišel, mladíku,
ale tady se násilí netoleruje.
Jdeme.
- Já se ho nedotkl. - Pojď, ošetříme tě.
- Já se ho nedotkl. - Jdeme.
Ale to není fér.
Říkám, že mi vzal hodinky a nechtěl mi je vrátit.
Co se děje?
- My se známe? - To je můj syn.
Tak váš syn začal rvačku.
- Dione? - Já nic.
Vzal mi hodinky.
Má hodinky mého syna.
Uhodil jiného studenta.
Dione, uhodil jsi ho? A ať tě ani nenapadne mi lhát.
Já se ho ani nedotkl.
Říká, že to neudělal, a ten kluk mu vzal hodinky,
tak proč má průšvih můj syn?
Protože mu nevěřím.
Dva dny doma mu dají čas zpytovat svědomí.
- Ne, nemůžete ho suspendovat. - Ano, můžu.
Omlouvám se, podívejte, je to hodný kluk a je tady nový.
Nemůžeme to vyřešit jinak?
- Nemůžete mi pomoct? - Jo, co se děje?
Dion říká, že nic neudělal, a ten kluk mu ukradl hodinky,
ale váš kolega mu nechce věřit.
Mám to pod kontrolou.
- Jonathane, vzals ty hodinky? - Na kouzelný trik.
- Nevrátils mi je. - To byl vtip.
Počkej, uhodil tě Dion?
Něco mě zasáhlo. Já nevím...
Ne, praštil tě Dion?
Já nevím.
Myslím, že by těm chlapcům prospěla mediace.
Jak jinak.
Říkej si co chceš,
ale támhle ten zůstane hodinu po škole.
- Jen můj syn? - Příště ho suspenduju.
Ale no tak. Poslouchejte, počkejte.
- On to neudělal. - Já vím.
Nepomáháš.
KANCELÁŘ ŘEDITELE.
Hej, co...
Děkuju.
Samozřejmě.
- Můžu si promluvit s Dionem? - Jo.
- Udělal jsi mu něco? - Nevím.
Vzal mi hodinky, naštval jsem se a stalo se to, než jsem si to uvědomil.
Dobře. Podívej se na mě. Nemůžeš nikomu ublížit, nikdy.
Dobře?
Zvlášť s tím, co umíš.
Proč mi pan Campbell nevěřil?
- Předpokládal, že jsi špatný kluk. - Proč?
- On... - Dione.
Pojďme to vyřešit s Jonathanem.
Jsi v pořádku?
Pracovala jsem 26 hodin v kuse.
Kat.
- Jsi v pohodě? - Ne.
Ani ne. Nevím.
Co se děje? Co se stalo?
Zastavila jsem učitele před suspendováním Diona.
Cože? Proč?
Řekl, že Dion začal rvačku s nějakým skejťákem.
A předpokládal, že to byl on.
Ach bože. Nevím, proč jsi ho do té školy dávala.
- Mohla bys prosím... tohle nedělat. - Promiň.
Mluvila jsi o tom s Dionem?
Ještě ne.
Ale promluvíš si s ním, ne? Musí to vědět.
Já nevím. Je tak mladý a já...
Já nevím.
Holka, zníš úplně jak máma.
Tak to snad ne.
Je to jak v tom obchoďáku.
Ale to jsme byli na střední.
Musí vědět, proč se to stalo.
Myslíš, že ho chráníš? Předhazuješ ho lvům.
Je mu teprv sedm.
Je v nové škole,
nemá přátele a ztratil tátu.
Mám mu říct, že ho budou při každé příležitosti odsuzovat?
Ano.
Chcete si ještě něco říct?
Jonathane?
- Promiň, že jsem ti vzal hodinky. - Dione?
Je mi líto, že ses zranil. Nepamatuju si, co se stalo.
Budeš mít čas si to promyslet.
Po škole.
Oba jste hodní kluci, ale musíte se zamyslet, než něco uděláte.
Pokud se naštvete, musíte si to vyříkat. Když pochopíte, čím si ten druhý prochází,
nejspíš ani ke rvačce nedojde.
Dobře?
- Jo. - Jo.
Běžte na hodinu.
Proč jsi pořád naštvaný?
- Proč se vždycky vytahuješ? - Co?
Tvůj táta staví roboty. Tvůj táta vyhrává věci.
Vyhrál.
Tak si to nech pro sebe!
- Klidně mi řekni něco o svém tátovi. - Nech mě na pokoji.
ATLANTA
Počkej. Dion? Suspendovaný? Ani nechápu, proč tak malé děti suspendují.
Naštěstí do toho vstoupil učitel fyziky, ale...
Vlastně kdyby zavolal.
Má ten učitel jméno?
Anthony Fry.
A nemám ho v hledáčku, jasný?
Na to nemám čas.
Možná proto tak vypadáš.
Jen říkám, že mi chybí moje kámoška.
Moc se se mnou a Liz nevídáš.
Nemáš chlapa.
Netancuješ.
Pojď se mnou na hodinu tance. Rozproudíš srdce, rozhýbeš boky.
- Jo, rozhýbu boky. - Budeš se cítit líp.
Tohle možná bude škola, promiň.
Haló?
Tady Charlotte Tucková, volala jste mi.
Charlotte, děkuju, že mi voláte zpět.
Co chcete?
Je to složité.
Mám pro vás spoustu otázek, ale teď o tom nemůžu mluvit.
Houpačky v Perkersonově parku za 20 minut.
- Jste v Atlantě? - Ne na dlouho.
Dobře.
Budu tam, Perkersonův park a...
- Jak vás najdu? - Já najdu vás.
Haló?
Spider-Man: Poznej svůj oblek
Spider-Man: Neztrať v obleku sám SEBE
Suzanne.
- Přehodnotila jsi znovu můj návrh? - Ne od chvíle, kdy ses ptal naposled.
Musíš mě nechat podívat se na Markovu práci.
Rozumím tomu, co dělal, líp než kdokoli jiný.
Je tohle součástí Markova projektu? Mám do toho návrhu něco přidat?
Pate, nejde o to, že by tvůj návrh nebyl dobrý.
Dobře.
Ale ty jsi inženýr, ne vědec. A tato laboratoř je pro vědecký výzkum.
Možná bys mohla...
přimhouřit oko.
Jednou. Jen tak...
pro zábavu. Dobře.
Fajn. Děkuju.
Díky, že sis ho vůbec přečetla.
Ahoj, jseš v pohodě?
Poslyš, myslels to vážně, že mi pomůžeš s Dionem?
- Samozřejmě, cokoli potřebuješ. - Mohl bys ho vyzvednout ve škole?
Musí tam zůstat o hodinu dýl.
Něco se stalo.
- Co se stalo? - Pak ti o tom řeknu, ale...
Zvládneš to?
Zeptala bych se Kat, ale má dneska zase pohotovost.
Jasně, můžu...
Super. Tak jo, paráda.
Pošlu ti autorizační formulář.
Takže máš další pracovní pohovor?
Jo, něco takového.
Ale moc děkuju.
- Neměla bych se moc zdržet. - Nemusíš spěchat. Já...
se postarám o Diona jako pravý superhrdinský mentor.
Mě všechno to kolem supertýmu taky celkem baví.
- Díky. - Jo, mě taky.
Jo, aha.
Haló?
Tady mluvit nemůžeme, je tu moc lidí.
Běžte za tu kamennou budovu.
Zavolám za chvíli.
- Jak můžu vědět, že jste vůbec tady? - Protože vás vidím.
A na můj vkus jsou ty kalhoty trochu těsné.
Na co čekáte? Nemůžu tu okounět celý den.
Dobře.
- Nikdo jiný tu není. - Řekněte mi, proč jste mi volala.
Chci vědět, proč Mark jel do New Orleans.
Zkoumal něco, co se stalo na Islandu.
Chtěl zjistit, co vím já.
- Taky jste byla na Islandu? - Ano.
- Takže jste vědkyně. - Ne.
Co od vás mohl Mark zjistit, na co by nepřišel sám?
Nemusíte se obávat, nic jsem s ním neměla.
Dobře, díky za tu informaci. Ale jste poslední, kdo ho viděl naživu.
A proto stojíte sama uprostřed lesa a mluvíte s cizím člověkem?
Řekněte mi, co opravdu chcete.
- Kde jste? - Tři vteřiny a odcházím.
Jedna.
- Dva. - Dobře.
Jde o mého syna, Diona.
Něčím si prochází.
- Fyzickým? - Ano.
Ano, já...
Nevím, jak to vysvětlit. Dokáže věci, které jsou nemožné.
A vím, že zním jako šílenec, ale přísahám, že nejsem.
Pokud samozřejmě nejsem blázen.
Nejste blázen.
- Jsi pořád tady. - S tátovou prací jsem po škole každý den.
Není správné, žes byl potrestán a Jonathan ne.
Ani ses ho nedotkl.
Počkej, tys to viděla?
Jonathanův obličej na zdi? Bylo to super.
Teď se nedívej.
- Čau. - Pěkná podpásovka, blbečku.
Půjdeme, než přijede jeho máma.
Mám tvou mámu ráda.
Ahoj, kámo.
Pate!
- Jak bylo za mřížema? - Nechci o tom mluvit.
- Ty říkáš tátovi „Pat“? - To není můj táta, on je...
můj mentor.
Jsem mentor.
Můžeme jít?
- Ahoj. - Ahoj.
Ahoj.
Co že jsi zůstal po škole?
Nechci o tom mluvit.
Hele.
To jsou tátovy hodinky?
Pomáhají mi se soustředit.
Líbí se ti? Je to dobrá značka.
Jo.
- Dostaly mě ale do průšvihu. - Jak?
Poslouchej, Dione.
Žádný nátlak,
ale kdyby sis chtěl kdykoli o něčem promluvit, jsem tu pro tebe.
Myslipán a jeho mentor.
Tvoje tričko na sobě bude mít M&M.
Na jménu ještě zapracujem.
Co je?
Ve škole mě nesnáší.
Tak budeme muset najít někoho lepšího.
Jdeme.
Já taky.
Většinou je to dobré znamení, fakt.
Když to říkáš.
- Jak se máš, chlapče? - Ahoj Tesso.
- O vás mi Nicole říkala? - Říkala vám o mně?
- Pat, že jo? - Ano, jsem ten „Pat“.
Maliku. Víš, že nemůžeš projít kolem lidí a nepozdravit.
To je v pořádku.
- Jak se máš? - Čau, jsem Pat.
- Omlouvám se. - Chovej se.
- Těší mě. - Nápodobně.
- Jak je, brácho? - Kam jdete?
Jdu si na ně na chvilku zasmečovat.
- Měl bys jít s nimi. - Ne.
Starouš má pravdu, pojď s náma. Ukážeš nám, co umíš.
Jo. Pojď.
Nic lepšího v plánu nemáme.
Pojď, starouš má pravdu.
- Nejsem dobrej v basketu. - Jo, ale já jsem ještě nejhorší.
Tak jdem.
No tak.
Byla jsem 15 let vdaná, a když odešel, koupila jsem si lístek do Evropy a...
chtěla jsem zmizet a tehdy jsem se doslechla o té...
jedinečné nebeské věci na Islandu.
Ta polární záře.
Tam to všechno začalo.
Chtěla jsem jen vidět severní světla,
možná kometa by proletěla a pak...
obloha...
explodovala.
Byly tam všechny ty...
barvy, byla to...
nejkrásnější věc, kterou jsem viděla.
Nikdy v životě jsem se necítila líp. Bylo to jako...
droga nebo tak něco.
No a pak jsem odletěla domů.
Vrátila jsem se ke svému životu a zůstala jsem ve styku s lidmi, co tam byli.
Trvalo to roky, než se začaly dít ty divné věci.
Divný věci?
Jak jako divný věci?
Takhle divný.
Nejdřív jsem to neuměla ovládat.
A i když jsem na to přišla, trvalo mi rok si to spojit s Islandem.
Jak jste na to přišla?
Ostatní, co tam byli, se taky změnili.
A jakmile mi to došlo, zavolal mi Mark. Něco věděl.
- A chtěl si promluvit. - Ale...
jak to mohl Mark vědět?
Protože se to dělo i jemu.
Mark...
měl schopnosti?
Jak je podle vás dostal váš syn?
Pojďme domů.
- O čem to mluvíš, teď jsme přišli. - Já ani tak vysoko nevystřelím.
No, já taky ne.
Proč nezkusíš střílet bez rukou?
- O čem to mluvíš? - Však víš.
Zkus použít mysl.
Posaď se na chvilku, porada.
Klekni si. Takže...
první lekce pro superhrdiny
je naučit se používat schopnosti, aniž bys je odhalil civilistům.
Máma říkala, ať na veřejnosti nic nedělám.
Proto mámy nejsou v komiksech.
Ale já jí to neřeknu
a myslím, že by byla naštvaná, kdyby tě lidi viděli,
ale když to nikdo nepozná...
Nebo se můžem nechat porazit.
To by bylo...
upřímný.
Jo, uděláme to tak.
Rád prohráváš?
Jdeme na to.
Ano, to je ono.
Hodinky dolů. Pěst.
- Jak to hraješ? - Promiň.
- Co to bylo? - Obehrál mě.
Měls mi nahrát.
Jo!
- Je tam! - Dobrá práce.
Ano!
Jo!
Hej, Dione.
Kámo, od prcka jsem ještě tak skvělou střelbu neviděl, tatík musel válet.
Chodili jsme hlavně plavat.
- A na chatu. - Na chatu?
Můj dědeček ji postavil vlastníma rukama a tak.
To je hustý.
Ten kluk umí hrát.
- Pojď, Maliku. - Tak jo, uvidíme se. Měj se.
Jdeme na to.
- Tak pojď. - Hrajem.
- Vůbec neviděli, co dělám. - Ne, já vím.
Prošel jsi první zkouškou.
Měli bychom jít domů a nepokoušet štěstí.
- Moje hodinky. - Jo.
Díky.
Ale proč by mluvil s váma?
Jste úplně cizí, ani vás neznal.
Podle vás si manželé musí všechno říkat?
Vždyť jsou to divný věci.
Mluvil se mnou, protože se mi to dělo.
Nechtěl vás vyděsit.
Máte dost starostí s klukem.
Mluvil s vámi o Dionovi?
A vás. Pořád. Bla, bla, bla. Miluju svou rodinu.
Já ho za to nesoudím.
Chtěl vědět, s čím má tu čest, než to na vás vyklopí.
A už se blížil.
Ale zemřel, když vás zachraňoval.
Omlouvám se, to bylo mnohem drsnější, než jsem chtěla.
Ne, to je...
Máte pravdu.
Nestála bych tu, kdyby se mezi mě a tu bouřku nepostavil.
Mark byl v bouři.
Tu noc, kdy jsem zjistila, co Dion umí.
Byli tam lidé v dešti
a Mark byl jedním z nich.
Panebože.
- Byl tam? - Mark?
Ta věc v bouři.
Jaká věc v bouři? Co tím myslíte?
Ta věc zabila Marka.
A chce zabít i mě.
Musím jít.
O čem to mluvíte? Chce vás zabít bouřka?
Tak bouřky nefungují.
Ne, počkejte, kdy se zase uvidíme?
Nepotřebovala bych vás, kdyby tu byl Mark.
Dlužíte mi!
- Ahoj. - Ahoj.
Kde mám dítě?
Je v posteli a čte.
Měli jsme se fajn. Hráli jsme basket.
- To bylo skvělý. - Dobře.
Jak...
Jak dopadla tvoje schůzka?
- Setkala jsem se s Charlotte Tuckovou. - Co? Kde?
Taky má schopnosti. Získala je na Islandu.
Během té polární záře.
To není možné.
S Markem jsme zdokumentovali a sepsali všechny nebeské a pozemské anomálie...
Mark měl taky schopnosti.
- Cože? - Říkala, že...
je získal každý, kdo tam byl, ale...
tys tam byl.
Zůstal jsem v jurtě.
Shromažďoval jsem data.
Zůstal jsem v jurtě. Dělal jsem svou práci, takže...
Takže všichni na té události získali superschopnosti
a já nic?
Vím, že to zní šíleně, ale všechno se tím vysvětluje.
Dion to dostal od táty.
Jako dědičné superschopnosti?
Musím mluvit s Charlotte.
Ona zmizela.
Doslova. Nemáme ji jak ji najít.
Mohla bys mi dát to číslo? Protože možná bych mohl...
Musím s ní mluvit.
Ne, ona se nevrátí, pokud mi nebude věřit.
Dobře.
Mark mi to neřekl.
Jestli to pomůže, tak v komiksech
superhrdinové svoje schopnosti skrývají před těmi, které milují.
Aby je ochránili před...
zločinci a mimozemšťany a vlezlými novináři.
Ale on mě neochránil.
Nechal mě nepřipravenou
na tohle všechno.
Radiační procesy v astrofyzice?
To je táty, potřebuju hodně dobrý vědecký projekt.
Dobře, ale dáš mi prosím vědět, než něco ozáříš?
Chci si s tebou promluvit.
Chci si tebou promluvit o panu Campbellovi ze školy.
- Mám průšvih? - Ne.
Jen jsem chtěla vědět, jak se cítíš.
Nevím, nemá mě rád. Myslí si, že jsem špatný dítě.
- Ale nejsi, viď? - Ne.
Tak proč myslíš, že si to myslí?
Já nevím.
Já ano.
Víš...
Jsi tak výjimečný kluk. Víš, jsi...
okouzlující,
chytrý,
moc krásný...
Mami.
Promiň.
Ale, jsi úžasný.
Ale někdy...
se tě ostatní lidé budou bát.
Kvůli schopnostem?
Ne, o to tady nejde.
Je to o lidech, kteří se k tobě chovají jinak, protože...
máš jinou barvu kůže.
Já myslel, že to pan King napravil.
Něco napravil.
Pan Campbell má v hlavě špatné myšlenky
a ty mu říkají, že se k tobě má chovat jinak,
a to je prostě špatně.
- Jak to, že se tak může chovat? - To je skvělá otázka.
Svět není fér.
Kdyby tu byl táta, dal by mu...
Tak jo.
Možná i jo.
Víš, přála bych si, aby tu byl, protože by ti dal nějakou skvělou radu,
ale já ti dám svou, dobře?
Musíš být opatrnější než ostatní děti, jasný?
Lidem, jako je pan Campbell,
nemůžeš dát důvod, aby ti ublížili.
Poslouchej.
Za to nemůžeš.
Může za to pan Campbell.
Je to vina i jeho rodičů, že ho nenaučili chovat se správně.
Musím s ním dál chodit do školy?
No tak.
Co dělají superhrdinové, když se je ti zlí snaží srazit k zemi?
Vzdají se?
- Přestanou být kým jsou? - Ne.
To je ono.
Pojď sem.
Čas jít spát.
- Rituál před spaním? - Zvládnu se uspat sám.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
CHARLOTTE TUCKOVÁ TA VĚC V BOUŘCE.
Překlad titulků: Jan Matějka